Дитсадок № 3 після ремонту відкривали помпезно…
- 05 вересня 2013
- Відгуків: 0
- Переглядів: 502
-
![](/image/catalog/agoo/boryspil/products/news/2013/09/391/7/vivod_391-9.jpg)
Й ось у натовпі пролунав дзвінок чийогось мобільного… «Він уже в центрі!» — загуло, загомоніло… А за кілька хвилин біля воріт згаданого дитячого навчального закладу вже загальмував чорний позашляховик. З нього вийшов губернатор і в супроводі міського голови та інших офіційних осіб наблизився до входу, де на нього вже чекала з короваєм завідувач дитсадка.
А далі були урочистості з нагоди відкриття. У них, окрім згаданих чиновників, взяли участь директор департаменту освіти і науки Київської облдержадміністрації Н. І. Клокар, представники керівного складу міста, депутати Київської обласної та міської ради від Партії реґіонів, представники міського управління освіти і науки, керівники дошкільних навчальних закладів, будівельних організацій, батьки, вихованці ДНЗ № 3 та БДЮТ, представники громади та працівники ЗМІ.
Захід був буквально переплетений привітаннями та виступами дітей перед поважними гостями.
— А зараз перед Вами виступить Анатолій Соловйович Федорчук, — пролунало з вуст ведучої. — Він, як добрий чарівник нашого міста, допомагає, щоб мрії дорослих і дітей перетворювалися в реальність. Він подбав про те, щоб ремонт у дошкільному закладі був зроблений якісно і діти мали сучасні умови для розвитку та виховання.
«Шановний Анатолію Йосиповичу, — розпочав міський голова, — дорогі батьки і діти, друзі, я хотів би сьогодні всіх привітати з прекрасною подією в житті нашого міста, в житті освіти, в житті дошкільнят. Через рік, нарешті, введено в дію дитячий садок № 3. Ви знаєте, це була настільки болючою для нас тема… Цією проблемою переймалися навіть лікарі.. Тож я хотів би сьогодні подякувати керівнику тресту «Бориспільсільбуд» Олександру Івановичу Сичу. Вибачте за ту, можливо, грубість з мого боку, яка, можливо, межувала з хамством. Але коли були поставлені жорсткі умови.., без яких ми сьогодні не мали б цієї події... Адже останні два тижні це був повний аврал…
Хочу також подякувати керівнику комунального підприємства «ЖЕК-1» Володимиру Володимировичу Вошкулату і його працівникам, керівнику комунального підприємства «ЖРЕУ» Івану Миколайовичу Хворостянці і його працівникам, а також керівнику комунального підприємства «Бориспільводоканал» Володимиру Миколайовичу Ганушу. Тому що саме командно ми сьогодні підійшли до відкриття цього закладу.
Звичайно, можна дуже багато розповідати про всі ці роботи. Наприклад, підвальне приміщення перебувало настільки в аварійному стані, що туди завезли піску автомобілів, мабуть, шість, бо попередній вимила каналізація.
Дитячому садочку 50 років і жодного разу капітальний ремонт не проводився. Бог нас любить і милував — ми це усвідомили, коли побачили, що перекриття-плити трималися, фактично, на чесному слові, тож ми були змушені стягувати стіни, укріплювати колони... З Олександром Івановичем приймали відповідне рішення, узгоджували разом з управлінням капітального будівництва. Тому, справді, дитсадок нам обійшовся дорогою ціною.
Хотів би подякувати батькам, тому що вони зібрали свої кровні кошти, 68 тисяч гривень, для того, щоб придбати дитсадку гарні меблі. У нас тепер є прекрасний харчоблок…
Хочу подякувати і вам особисто, Анатолію Йосиповичу, за те, що, незважаючи на ці об’єктивні причини, які сьогодні існують у нашій державі, їх треба визнати, — проблеми з казначейством — все ж таки саме за Вашої вказівки і розпорядження Ви хоч якось змогли підтримати «Борисрільсільбуд», щоб підприємство змогло продовжити ці роботи. На сьогодні ми заборгували перед цією будівельною компанією 2 млн. гривень. Сподіваюся, що за Вашої підтримки ми також вчасно розрахуємося з «Бориспільсільбудом», щоб підприємство й надалі могло працювати на інших соціальних об’єктах міста.
Шановні батьки, шановні діти, — сказав на завершення А. С. Федорчук, — я вітаю вас з такою малесенькою нашою перемогою. Адже ще вчора кипіли останні роботи — встановлювалася огорожа, висаджувалися квіти… Хочу ще додати: є розпорядження голови Київської облдержадміністрації, де окремим рядочком написано: міському голові А. С. Федорчуку видайте можливість відкрити додаткові ще 3-4 групи. Ми зараз думаємо, чесно вам скажу, де знайти гроші і де знайти ці групи… Але ви знаєте, і президент нині поставив питання жорстко, що наші діти повинні обов’язково бути забезпечені місцями в дитячих садочках… Прекрасно, що сьогодні місто розвивається. У нас тільки за минулий тиждень народився цілий клас — 28 дітей…»
У свою чергу, голова Київської ОДА А. Й. Присяжнюк подякував міському голові та всім, хто доклав зусиль до ремонту дитсадка. Він повідомив про незадоволення суспільства тим, що не відкриваються нові дитячі садочки і нагадав про поставлене президентом завдання перед органами місцевого самоврядування зробити все можливе і неможливе, щоб у цьому році відкрити по всій державі близько сто тисяч місць. Тож Київська облдержадміністрація має намір відкрити на Київщині до кінця року 3,5 тис. місць у дитячих садочках!
Справді, дитсадок № 3 засяяв зовнішнім та внутрішнім оздобленням, гарними меблями, сучасними зручностями — новим харчоблоком, кімнатою для прання з новими пральними машинами. У коридорі на стіні висять Соціальні ініціативи президента… Вочевидь, діткам тепер ще більше хотітиметься ходити до оновленого дитсадка…
Але зупинімося на словах голови КОДА. Поставити завдання можна, але ж чому державна влада нічого не говорить про фінансове забезпечення таких заходів, скільки для цього виділяється коштів на допомогу органам місцевого самоврядування. Невже президент усе це покладає на місцеві бюджети? Адже, як каже, міський голова, у нас щотижня з’являється на світ по класу, а нових дитячих садків та шкіл і досі ніхто не бачить.
Тож за рахунок чого чи кого усі ці плани, озвучені губернатором, здійснюватимуться? Якщо зарплата вихователів зменшилася та й групи у тому ж ДНЗ № 3 нині вже переповнені (замість передбачених 24 місць у групі налічується 30–34; на чому сплять решта 6-10 дітей? на розкладачках?), а на сам ремонт, кажуть, вклали близько 3 млн. грн.? І скільки разів потрібно благати того ж А. Й. Присяжнюка, щоб посприяв у вирішенні питань фінансування і руху коштів через казначейства?
Тож постає логічне запитання: в якій країні ми живемо? Чи не нагадує це пир під час чуми у совдепівському дусі?
Вадим ШАПОШНІКОВ